Прађеда смо пренијели у гробље.
Рече ми брат а глас му јеца.
Шта смо се пута туда играли
око јаме, а нисмо знали, били смо дјеца?
И настави даље ко да терет скида.
Знаш ли ону јаму што је била иза ђедовог зида?
Што нам је ћаћа говорио често,
да не поганимо то свето мјесто.
![](http://www.jadovno.com/system/html/ostaci-skole-u-celebicu-991a60b2.jpg)
Причо је ђед док је још мога
да су у јаму четрдест и прве
крваве звјери, комшије наше
бациле нејач нашега села
у одјелима са знаком усташе.
Спуштих се јуче јадна ми мајка
на конопцима и снагом сељака
а да видиш доље страве и јада
ко на вратима и предворју Ада.
Кости и лобање, јао мени грешном.
Шта дочеках у несрећном часу.
А када погледах у ћошак јаме
ка да се сва Земља на плећи ми сасу.
![](http://www.jadovno.com/system/html/budo%20sken%20(6)-f582ee8e.jpg)
Ко са ореолом а од шаке мања
лобања једна лебди над костима
хтједох да коракнем уназад од страха
ал Божи зрак ме обасја међ њима.
Клекнух ко у цркви пред светим олтаром
прихватих лобању у руке, међ прсте,
и познах одма као овца јагње
невину душу прађеда Крсте.
Пољубих лобању, ко икону свету
прекстих се, ко у светом храму
а литургија ко са Свете Горе
пјевају оци, у јами, на дну.
![](http://www.jadovno.com/system/html/budo%20sken%20(4)-d40c4e21.jpg)
Тапија моја, и мога рода, и вјера и суд и казна
све је то ова од шаке мања
што је држим међ своје прсте
то је лобања, тек рођене бебе
то је лобања прађеда Крсте.
Написа: Немања Зивлак
Граховски син, 30.07.2020.
Слава вам мученици из Ливањског поља што вас усташки зликовци, душмани на правди Бога поклаше и бацише у јаму Равни Долац на Динари.